Kaliňákova novinárka Bejby z denníka Pravda odchádza od žurnalistiky. Už pred piatimi rokmi bolo neskoro.
Vanda Vavrová, dlhoročná novinárka Pravdy známa uniknutými prepismi s ministrom vnútra Robertom Kaliňákom, ktorý ju familiárne oslovoval bejby a ona jeho miláčik, v novinárčine končí. Podľa šéfredaktorky Pravdy Nory Sliškovej Vavrová odišla ku koncu apríla do predčasného dôchodku.
Vraj najmä kvôli mne. Kvôli mojim 66tim slovám na Facebooku z 28. mája 2012, kde som s priateľmi riešil, či máme v Transparency s Vavrovou spolupracovať vzhľadom na jej neprofesionalitu a skorumpovanosť v súvislosti s prepismi SMSiek. Prečítať si ho mohlo niekoľko desiatok ľudí. “Tento výrok mi veľmi, veľmi ublížil,” povedala na súde Vavrová potom, čo za to na mňa podala žalobu na ochranu osobnosti. Spor sa ťahá už takmer päť rokov.
Prepisy rozhovorov Kaliňáka a Vavrovej sa objavili na internete v novembri roku 2011, a veľké médiá o prípade spravili desiatky spravodajských článkov a reportáží so zásahom státisícov ľudí. O mojom statuse vyšiel jediný – brániaci Vavrovú v samotnej Pravde. No novinári v Pravde vo výpovediach na súde tvrdia, že za zlú povesť Vavrovej môže hlavne môj status.
Údajný prepis konverzácie novinárky Vavrovej s ministrom vnútra
“Od tej chvíle bola [Vavrová] ostrakizovaná v redakcii, lebo…ľudia boli presvedčení, že zobrala peniaze. Toto isté sa dialo aj v externom prostredí, kedy časť respondentov odmietla s Vandou rozprávať a dávať jej informácie. Myslím si, že to trvá doteraz,” tvrdila minulý týždeň na súde šéfredaktorka Pravdy Nora Slišková. Vraj to má súvis aj s dôvodom odchodu Vavrovej do predčasného dôchodku. „Ten dopad [zverejnenia prepisov v roku 2011 a ich širokej medializácie] nebol taký, aký dopad malo vyjadrenie žalovaného, to bolo v oveľa väčšej miere.“
Podobne sa vyjadrila aj šéfka domáceho oddelenia Pravdy Ingrid Drozdíková:
“Začali sa v redakcii tvoriť skupinky, niektorí kolegovia žalobkyňu začali podozrievať, že za niečo zobrala peniaze…sama som mala veľké pochybnosti… Prestala som jej veriť. Skomplikovalo nám to aj situáciu na oddelení, Vanda obmedzila telefonovať respondentom, pretože sa jej títo začali vyhýbať. V textoch ako boli justícia a vnútro som musela nasadzovať dvoch ľudí, čo bolo neefektívne.”
Vavrová totiž napriek potvrdeným neprofesionálnym kontaktom s Kaliňákom bola ponechaná na pozícii, kde mala o jeho práci písať.
Vavrovej sestra Silvia Pluhalová vo výpovedi naznačila, že môj facebookovský status novinárku osobne veľmi poškodil a že nepriamo môže aj za smrť ich mamy. “Na mamu to malo taký dosah, že v lete sme ju pochovali, až tak sa zhoršil jej zdravotný stav, ” povedala na súde.
Výroky Vavrovej svedkov tak pripomínali súdy Harabina, ktorý za v žalobách na novinárov vysúdil státisíce eur aj na základe výpovedí príbuzných, ako strašne tie reportáže Harabina zasiahli. Vavrová aspoň peniaze nežiada, trvá však na ospravedlnení.
Keď novinár napáda slobodu prejavu
Novinári Pravdy na súde tvrdili, že pod pojmom skorumpovaný chápu to, že niekto za niečo nekalé zobral peniaze (čo je formalistický pohľad na korupciu a nik ho v protikorupčnej komunite takto zúžene nechápe: korupcia sa chápe ako akékoľvek zneužitie moci na vlastné účely, čiže aj posluhovanie politikom za exkluzívne témy a kariéru v novinách), a že bez súdneho rozsudku nemá občan právo to o druhom človeku čo i len povedať.
“Skorumpovaní ľudia končia vo väzení,” namietala Vavrová. “O tom, že je niekto skorumpovaný verím, že rozhodujú súdy, “povedala na súde Slišková. “Ak my niečo zverejníme, musíme to mať podložené,“ pridala sa Drozdíková.
Pritom samotná Pravda často kritizovala súdy za ich nečinnosť. Nikto pri zmysloch predsa nepovie, že keďže na Slovensku nik z veľkých rýb za korupciu odsúdený nebol, tak to znamená že tu nie je ani tá korupcia. Vtipné je tiež to, že aj samotní autori v denníku Pravda v mnohých článkoch za skorumpovaných označili ľudí bez toho, aby to súdy potvrdili. Na Slovensku sú skorumpovaní politici vo vláde, v Grécku skorumpované politické špičky, v Španielsku skorumpovaná regionálna vláda, v Slovinsku skorumpované elity, mohli si prečítať čitatelia tvrdenia autorov denníka.
Na otázku, prečo tak Pravda píše a iné hovorí na súde, Slišková nervózne odvrkla, že články by musela vidieť a že otázku nechápe.
![article_photo](https://u.smedata.sk/blog/article/1/45/455221/455221_article_photo_hmzd32p_600x.png?r=27b3a)
Inými slovami, v to, že skorumpovaný znamená uplatený resp. odsúdený za korupciu, nemôžu veriť ani v samotnom denníku.
Nie ja, ale Tódová píše na objednávku
Vavrovej obhajoba obsahuje aj útoky na iných novinárov. V reakcii na uniknuté údajné prepisy SMSiek novinárov s politikom Gáborom Grendelom v písomnom stanovisku pre súd dvorný advokát Pravdy Marek Ogurčák uviedol:
“Žiada sa poukázať na 1 zásadnú skutočnosť, ktorá odlišuje prípad žalobkyne a jej komunikáciu s Robertom Kaliňákom od prípadu novinárov, ktorých komunikácia bola zverejnená na webe www.lipsicovestado.info. V prípade žalobkyne totiž článok, ktoré požadoval pripraviť a zverejniť R.Kaliňák, nikdy pripravené ani zverejnené neboli (na rozdiel od novinárov, ktorých komunikácia bola zverejnená na webe www.lipsicovestado.info), čo je zásadný a podstatný rozdiel a napriek tejto skutočnosti bola žalobkyňa žalobcom označená ako skorumpovaná novinárka a u novinárov, u ktorých je očividné prepojenie na politika a ovplyvňovanie práce novinára politikom, takéto označenie žalobcom nikdy použité nebolo.
Z obsahu prepisov komunikácie zároveň vyplynulo, že články a relácie boli pripravované po predchádzajúcej dohode Gábora Grendela s týmito osobami, resp. “na objednávku” a títo novinári sú priamo ovládaní politikmi (Grendel a Lipšic). Pri spojení údajov o dátume komunikácie medzi Gáborom Grendelom a jednotlivými novinármi a dátumov uverejnenia článkov a relácií v novinách a televízii bolo a je zrejmé, že dochádzalo k priamemu ovplyvňovaniu práce novinárov politikom Gáborom Grendelom.”
Vavrová a jej advokát tak priamo spochybňujú integritu novinárov ako sú Monika Tódová z Denníka N, Lukáš Diko, šéfredaktor RTVS či reportérka TV Joj Jana Krescanko Dibáková, ktorých údajné SMSky boli z prepisov najviac kritizované. Podľa mňa je to presne naopak. Kde prepisy ukazujú ochotu robiť nadprácu v prospech politika a zneužitie moci a dôvery čitateľov, tak je to práve u Vavrovej, no nie u tých ostatných. Nedostatok profesionality som kritizoval u všetkých, no len pri Vavrovej ukazuje komunikácia na ochotu robiť materiály na objednávku.
Uniknuté prepisy z roku 2011 navyše nebol prvým veľkým prešľapom Vavrovej. Už v roku 2009 bola prichytená pri vynášaní informácií z redakcie – komu iného ako ministrovi vnútra Kaliňákovi. Za to musela odísť preč, čo v minulosti potvrdil vtedajší šéfeditor denníka Mikuláš Sliacky.
Slišková na priamu otázku na súde povedala, že nevie, prečo Vavrová odišla situáciu pozná „veľmi hmlisto.“ Samotná Vavrová zase – pod prísahou – povedala, že odišla preto, “lebo sme si so šéfom nesadli.”
Na ďalšie pojednávanie 11.septembra je pozvaný aj Robert Kaliňák, ktorý by mal objasniť svoje vzťahy s Vavrovou.
![Početné paródie na kauzu ukazujú, že aféra s prepismi masovo žila v novembri 2011 (topky.sk)](https://u.smedata.sk/blog/article/1/45/455221/455221_article_photo_EZhlhO10_600x.jpeg?r=27b3a)
Čo tradičné médiá
Prípad Vavrovej dobre pripomína, že pri diskusii o manipuláciách a skorumpovaných médiách sa netreba koncentrovať len na konšpiračné plátky. Odhalenie praktík v Mladej Fronte DNES v susednom Česku ukazuje, ako vedia politici a vlastníci hýbať so skorumpovanými novinármi.
Pravda je notoricky známa svojou náklonnosťou strane Smer (komentátor Peter Schutz ju nenazve inak ako tlačový orgán Smeru), čo podľa pozorovateľov súvisí s vlastníkmi blízkymi tejto strane. Najviac sa spomínajú podnikatelia Jozef Brhel a Miroslav Výboh. Z dávnejšej analýzy Transparency vyplynulo, že Pravda si spolu s TA3 polepšila v inzertných príjmoch od štátu po páde Radičovej vlády a nástupe Smeru k moci najviac spomedzi ostatných médií.
Vydavateľ denníka Pravda je napriek tomu vysoko stratový – od roku 2011 nebol ani raz ziskový a vygeneroval straty dokopy za 5,5 milióna eur. V minulom roku to bolo rekordných mínus 1,3 milióna eur pri 7 miliónových tržbách.
Kým konkurencia získava žurnalistické ceny ako na bežiacom páse, Pravda pod vedením Sliškovej zaostáva. V tohtoročnom najprestížnejšom ocenení Novinárska cena nezískal denník víťazstvo ani v jednej kategórii. A výpovede novinárov Pravdy na súde ukazujú, ako vlažne berú pri práci do úvahy morálku.
Mimochodom – niekto tie obrovské straty Pravdy kryje. Čo myslíte, robí to z lásky k žurnalistike? Alebo žeby skôr k zákulisnej moci v politike?
*ilustračný obrázok, zdroj: Yan Arief Purwanto:Journalists on duty; https://www.flickr.com/photos/yanrf/1408711192
Gabriel Šípoš
Ak súhlasíte, že to zďaleka nie sú len konšpiračné médiá, ktoré vyžadujú kritiku a kontrolu, podporte Transparency aj finančne. Radi by sme na médiá dohliadali aj naďalej. Ďakujeme!